Idag på "Oprah":
Kvalificerade experter talar på ett rationellt sätt om relevanta sociala frågor.
Vad?
Skojar bara. Dagens ämne:
Slampor som hänger vid 7-Eleven.
Grattis, Peggy.
Grattis på er 25:e bröllopsdag.
Hur gör du det?
Jag gör det inte.
Jo...
...jag gör det, men bara efter att Al har somnat.
Jag tror faktiskt inte att Al vet att det är vår bröllopsdag.
-Hoppas att du inte planerar något stort för honom. -Klart att jag gör.
Han ska få strumporna från Michael Jordans sista match-
-signerade och otvättade för 500 dollar.
Varför anstränger du dig så mycket, när inte han ger dig något?
För att jag kommer att äga honom.
Jag kommer att kunna använda det här i resten av hans-
-kutryggiga, minimilöntjänande, fetkvinnofjäskande, skoförsäljande liv.
Du ska i varje fall få en bra bröllopsdagsgåva för-
-jag ska bjuda dig på Chicagos bästa massage och skönhetsspa.
Antoines massagekiosk.
Jag köpte ett heldagspaket.
En massage?
Jag vet inte, Marcy. Det känns obehagligt att ta av mig kläderna inför främlingar.
De kommer att vara män.
Vad väntar vi på?
Det tog dem en evighet att gå.
Ja, men precis som hemorrojder så kommer de tillbaka.
Det är något jag har lärt mig från mina första 800 år som gift.
Var har du gömt Peggys present?
På ett ställe hon aldrig skulle titta.
Ett diamanthalsband.
Det är en del av min plan för att slippa ha sex med min fru.
Först så tar jag med henne till en diner.
Hon proppar sig så full på friterade räkor-
-att hon börjar luta åt ena hållet.
Och precis innan hon rapar: "jag älskar dig"-
-så får hon det här.
Kombinationen av räkor, halsband-
-och sömnmedlet jag häller i hennes piña colada-
-gör henne medvetslös och jag får kolla på dvärgbrottning hemma-
-och de enda händerna i mina byxor blir mina egna.
Pappa, jag har ett problem.
Vi var ute med Buck och vi mötte gamla mrs Stewart.
Hon hade på sig sin gula regnkappa-
-och Buck måste ha trott att hon var en brandpost.
Så i ett rötskal-
-här är tvätträkningen och ett domstolsdatum.
Pappa, vad är det för fel på Buck?
Kom hit, barn.
Jag trodde aldrig att vi skulle ha det här samtalet, för-
-jag trodde aldrig att jag skulle vara vid liv på min 40 000:e bröllopsdag.
Men vi måste inse faktum.
Buck håller på att bli gammal.
Kommer han att dö?
Ja.
Gå och lek.
Vad?
Kelly...
...det fader Teresa försöker säga-
-är att bara för att Buck blir gammal så dör han inte med en gång.
Det viktiga är att du behandlar honom som en familjemedlem som är gammal och senil.
Stjäl deras mat och blanda medicinen.
-Jag vill inte att Buck ska bli gammal och senil. -Låt mig förklara hur det går till att åldras.
Även jag var en ung man.
Åh, nej.
Ung nog att göra fyra touchdowns i en enda match.
Sedan kastade mörkret sin stora röda skugga över landet.
Det var-
-frutiden.
Och han tycker att jag har blivit gammal.
Jag ville inte ha barn.
Jag ville bara jobba med bilmotorer-
-och göra pussljud när kvinnor gick förbi.
Frun delade inte min dröm.
Jag måste bevisa att jag inte är senil.
Jag vet, jag gräver ner ett ben.
Då fattar han.
Om jag ändå kunde hitta ett ben.
Ursäkta mig, damen.
Där har vi ett ben.
Nu tar jag ut det i trädgården.
Kan du sluta följa efter mig?
Tjugofem år?
Hur kan det stämma?
Jag gick ju precis i high school.
Varför? Jag gjorde ju inget fel.
Så, det är såhär kvinnor som inte gifte sig med skoförsäljare har det.
Och det blir bara bättre.
Vi ska börja med en tibetansk sensuell massage med kaktusblad.
Är det nyttigt?
Ja, det är jättebra.
Det tar bort de första fyra lagren av död hud.
-Ja, men om ens hud inte är död då? -Då blir den det.
Mrs D'Arcy.
-Så trevligt att se dig igen. -Åh, Sven.
Det här är Peggy.
Peggy, Sven är min.
Chance, din massör, kommer strax.
Mrs D'Arcy, är du redo att bli stucken?
Det kan man lugnt säga.
Chance?
Nej, Dave. Jag är hetero. Jag sköter presentbutiken.
Hej. Jag heter Peggy. Jag är celibat och det är min 25:e bröllopsdag.
Bröllopsdag? Nej. Jag hade trott att det var din 25:e födelsedag.
-Jag tar fem stycken. -Jag har inte visat dig något.
Jo, det har du.
Vi kan väl kliva in på mitt kontor.
Det går väl bra i ett par minuter.
-Jag väntar på min kaktusbehandling. -Peggy...
...jag kan ha fel-
-men jag tror att din hud är för känslig för att utsättas för kaktussmällar.
Jag har ett ansiktsvatten här-
-som ger samma rosiga resultat utan smärtan.
Och det kostar bara 50 dollar.
Mrs Bundy, jag är Chance. Din massör.
Är du redo att njuta med dina vänner?
Håll i hatten, Chance.
Bara 50 dollar?
Du är en stygg pojke. En stygg pojke.
Buck, du vet väl att du inte får dra in lera?
Inga problem. Nästa gång flyger jag runt rummet tills mina tassar har självtorkat.
Barn-
-kolla vad pappa hyrde för åtta dollar.
Kom den med matchande Urkel-glasögon?
Skratta ni.
Håll tyst.
Nu ska ni få höra-
-med pengarna jag sparade, lyckades jag köpa er mor-
-detta.
En hårig jordnötskaka?
Okej, barn.
Var är er mors halsband?
Vi vet inte, pappa.
Det låg i en vit ask med ett rött snöre på.
Vad konstigt.
Jag grävde ner ett vitt ben med ett rött snöre på.
Jag lade den där, under kudden.
Det här kommer inte att se bra ut på mitt CV.
Okej, jag får väl gräva upp det och lägga tillbaka det.
Hur lätt är inte det?
Vad letar jag efter?
Ursäkta mig, sir.
Låt mig förklara en sak för er.
Får jag inte halsbandet, kan inte er mor få det.
Om er mor inte får det-
-då tvingas jag att ge det till er mor.
Och om jag tvingas att ge det till er mor-
-då ska ni få.
Ännu ett mysterium är löst.
Jag tror att någon är skyldig någon annan en ursäkt.
Vänta lite, pappa.
Är det där snöret från asken?
Ja, det är snöret. Men halsbandet saknas fortfarande.
Jag gör mig själv osynlig nu.
Sådär ja. Nu är jag osynlig.
Det jäkla snöret avslöjade mig.
-Din byracka. -Du måste hitta det.
-Din bensäck. -Hitta det.
En i taget.
Din idiot, lussäck, dåliga ursäkt till hund.
Var är halsbandet?
-Han kommer nog inte att tala om det. -Varför inte?
Han är en hund.
Åh, Buck. Kom igen, hitta halsbandet, vovven.
Vi kommer ingen vart. Jag ser andra sidan av trädgården i hans ögon.
Det är bara att börja gräva.
Pappa, han är inte ens död än.
Efter halsbandet, din seriefigur.
Nu ska vi se vad vi har här.
Margaret Chows hakmask-
-Rosewoods rumptonare-
-och Tommy Lee Jones kraterspackel.
Vilket blir 300 dollar.
Men för dig, Peggy-
-så tar jag av 15 procent.
Sedan lägger jag till 15 i dricks, vilket blir...
Vi rundar av det till 300 dollar.
Hur lyckas ni tjäna några som helst pengar?
Mrs Bundy, det börjar bli sent.
Det är dags för er mexikanska pepparbehandling och ryggdragning.
Mycket uppfriskande.
Här får du fem dollar. Gå och köp några poggar.
Oj, tack, mrs Bundy.
Okej, Dave. Visa mig mera saker.
Vad har du i påsen?
Det är bara min lun...
Mitt nya smink.
Men det är bara för kändisar.
Vad är ditt favoritprogram?
-"Oprah." -Vilket sammanträffande. Oprah använder det här.
Snälla, jag måste få köpa det.
Det ska du få.
Dumma, värdelösa, köttbiprodukt till hund.
Han kunde väl hjälpa människorna som älskar honom.
Var inte arg på honom.
Han är nog ledsen på sitt sätt.
Buck, kom in i ljuset.
Pappa?
-Vänta, jag tror att jag slog emot något. -Det är min fot.
Nej, inte det.
Det här.
Vad är det för något?
Det är antingen fruktkakan vi fick av mormor Wanker i julas-
-eller den svarta lådan från min bröllopsnatt.
Vad patetiskt-
-en vuxen man som gräver ner saker i trädgården.
Bud?
Stygg vovve.
-Stygg, stygg vovve. -Kom igen, barn.
Kan vi fokusera på min skam?
Vi måste hitta det här halsbandet.
Kom igen, Buck. Du vet var det är.
Visa oss vad du kan, vovven.
Buck, kom in i ljuset.
Det är bara godhet och kärlek.
Mamma?
Ögonvatten med plommonextrakt-
-tonfisk och majonnäskräm för dina porer-
-och den kända ansiktsplattan.
Hon är klar.
Jag mår så bra.
Så avslappnad.
Så förlamad.
Du ser 20 år yngre ut.
Då lever jag med det.
Peggy, jag kan inte lyfta på huvudet, men du ser säkert fantastisk ut.
Du luktar ju gott.
Det måste vara min chokladkakskräm.
-Ska vi gå och köpa Als present? -Det går inte. Jag spenderade alla hans pengar.
Ingen fara. Om inte jag säger nåt, så gör nog inte han heller det.
-Vi går och klär på oss. -Du, Sven.
Kommer jag att kunna gå igen?
När du är såhär vacker kommer världen att komma till dig.
Ler jag? Jag kan inte känna mitt ansikte.
Pappa. Vi har grävt i flera timmar. Jag tror inte att vi kommer att hitta halsbandet.
Ingen fara. Jag har två planer till.
Plan A, jag kör till en juvelbutik, stjäl ett halsband, och skjuter mig ut-
-och kommer tillbaka innan mamma.
Mamma är hemma.
Plan B, ni täcker över mig i hålet.
Ursäkta, vad sa ni? "Snälla pappa, begå inte självmord"?
Peg kanske har glömt bort vår bröllopsdag. Det är ju inte med i "Oprah" eller "Geraldo".
Jag vet, om inte jag säger något, då kanske inte hon heller gör det.
Men gör hon det, då dödar ni väl mig?
Du kan räkna med oss, pappa.
Bra. Det räcker som present för denna-
-min biljonte bröllopsdag.
Hej, Al.
Hej, Peg.
Tittar du på TV?
Japp.
Ska du inte slå på den?
Nej.
Så, Peg-
-vad har du gjort hela dagen?
Inget. Jag var ute med Marcy-
-jag spenderade dina pengar. Det gamla vanliga.
-Vad har du gjort idag? -Inget.
Jag hyrde en smoking-
-grävde upp trädgården.
Det gamla vanliga.
Visst är det trevligt att ha en helt vanlig dag?
Ja, jag tänkte just detsamma.
Grattis på Helt vanliga dagen, Peg.
Detsamma, Al.
Vill du gå upp till sovrummet?
Varför inte? Jag är redan smutsig.
Det är väl inte av någon speciell anledning?
Nej då.
Jag bara tänkte att det bästa sättet att avsluta en helt vanlig dag på-
-var att göra absolut ingenting.
Jag håller med, Peg.
Jag hittade halsbandet.
Jag grävde inte ner det. Det låg i min skål.
Vad konstigt att ingen såg det under de två bitarna av hundmat.
Hörni?
Buck, du har väl inte glömt vår andra årsdag?
Glömt?
Nej.
Bibi.
Ja, självklart.
Jag kände inte igen ditt ansikte, jag ser så sällan den här ändan.
Nå, har du köpt något åt mig?
Har jag köpt något?
Åh, Buck.
Åh, vad vackert. Jag är så glad.
Toppen. Får jag ta med dig till en toa och bjuda på en drink?
Åh, Bucky.
Vill du gå upp till sovrummet?
Du först, raring.
Ja, Bibi. Nu minns jag.
Och de kallar mig senil.
Undertextning: Lara McCarthy